Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
- Lækkert ur. - Tak.
- Vandmodstanden? - 200 meter.
- Viser den datoen? - Ja.
Jeg havde valgt metalrem, i stedet for læder.
Det ville jeg foretrække.
Jeg har haft dette i årevis. Det er som nyt.
- Vandmodstanden? - 100 meter.
- Hvor længe har du haft det? - Ni år.
Det er lidt kedeligt nu.
Jeg har tænkt på at købe et nyt.
Vi tager hen til det sted, hvor jeg har købt mit.
Hvis jeg siger, at du er en kollega, så får du rabat.
Ejeren og hans far har været mine patienter længe.
Tænk over det.
Hej.
Undskyld, du måtte vente.
- Har du spist? - Æbletærte.
- Må jeg spise, inden vi går? - Selvfølgelig.
- Vil du ikke have nogle vinger? - Ellers tak.
- Vil du have penge? - Nej, jeg har. tak.
- Er du blevet klippet? - Kan du lide det?
Det ser godt ud.
- Skal du ikke have dine fritter? - Jeg gemmer dem.
- Hvorfor? - Gemmer altid det bedste til sidst.
Det gør jeg også.
- Undskyld, jeg kom for sent i dag. - Det er ligegyldigt.
Jeg var ovre hos en ven. Han har fået en ny motorcykel.
Han gav en tur, derfor kom jeg for sent.
Fint.
Jeg måtte prøve.
- I havde vel hjelm på? - Naturligvis.
Vi kørte ikke hurtigt.
- Jeg har en gave til dig. - Tusind tak.
Hvad er det?
Det er flot.
Må jeg give dig et kram?
Tusind tak.
Fantastisk.
Vandmodstanden er op til 200 meter.
Kan man skifte remmen? Jeg foretrækker læder.
Ja, du kan selv vælge en rem.
Metal er mere hårdfør, derfor fik du det.
Det er også dyrere.
Far?
Hvis Kim tager til festen, må jeg så tage med?
Det må jeg tale med din mor om.
Jeg giver lov. Claire er en sød pige.
Du mødte forældrene i centret, hvor de spurgte til dit job.
- Hun vil være hjertekirurg. - Ja, det husker jeg.
- Hvordan gik det på arbejdet i dag? - Fint.
- Hvad med dig? - Jeg vil lave om på klinikken.
Jeg vil male væggene og købe en ny sofa.
Du sidder helt foroverbøjet.
Hvor ofte skal jeg sige, at du skal rette ryggen.
Dit hår rammer maden.
Bob, du lovede at blive klippet, men det er ikke sket.
- Jeg skal nok. - I morgen.
Ikke i morgen, far. Efter festen.
Jeg kan godt lide hans lange hår. Det er yndigt.
- Hvad med mit? - Det er også yndigt.
Det har vi alle.
Jeg købte den kjole, du kunne lide.
Jeg tager den på i morgen.
Den er ved at blive syet om. Jeg henter den i morgen.
- Den sorte? - Den du kunne lide.
Den anden var også flot, men den sorte sad perfekt.
- Den er lidt for kort. - Du ser godt ud, uanset længden.
Jeg bager en kage i morgen, som kun du spiser af.
- Ikke børnene? - Nej.
Stakler.
Fortalte jeg, at Bob vil gerne være øjenlæge?
Ja, han ville også være minearbejder, hvis du var det.
Kan du tænde lidt mere lys?
- Fuld narkose? - Ja.
- Hvordan er det? - Helt perfekt.
Hej.
Du må ikke komme herop, uden at have ringet inden.
Undskyld, ville bare sige tak igen.
Så kunne du også se min nye rem.
Jeg byttede metalremmen ud med en af læder.
Undskyld. Jeg ville ikke sætte dig i en akavet situation.
Farvel.
Martin. Kom her.
- Hvilken rem fik du? - Brunt læder.
- Det er flot. - Er det bare noget, du siger?
Jeg kan godt lide det.
Næste gang, du kommer herop, så ringer du inden.
For din egen skyld. Jeg kan være på operationsstuen eller sidde til møde.
Det kan ikke betale sig, at du venter, hvis jeg ikke har tid.
Godmorgen, Steven. Prøveresultaterne.
- Skal jeg smide dem på dit bord? - Jeg kigger lige straks.
Vi har samme ur.
Lad mig præsentere dig.
Denne unge mand går i skole med min datter.
Jeg mødte Martin og hans forældre i centret i sidste uge.
Han er meget interesseret i medicin. Han vil være hjertekirurg.
Jeg foreslog, han kiggede forbi.
Så kan han se, hvad man laver som læge.
Det er Matthew. En god ven.
- Og en fremragende anæstesilæge. - Storartet.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
Sig til, når du er klar.
Jeg skal tilbage nu.
Vi tales ved over telefonen.
Farvel.
Dine vejrtrækninger er blevet meget bedre.
Det sagde korlederen også.
- Blev du flyttet længere foran? - Hun ville se på det.
- Bob, har du vandet planterne? - Mor ville gøre det.
Din mor arbejder hårdt, så vi må hjælpe til herhjemme.
Vi aftalte, at Kim går med hunden og du vander planterne.
Hvad med at vi bytter?
Du er for ung til at gå alene om aftenen.
- Tak for lån. - Det var så lidt.
Vi skal afsted.
Bed Bob vande planterne nu.
Det har jeg allerede gjort. Kom, ellers kommer vi for sent.
Godnat, skat.
Det er 40 år siden, at den tyske hjertekirurg, -
- Andreas Gruentzig foretog den første koronar angioplastik, -
- på den 16. September, 1977.
Patienten lever stadig i bedste velgående.
Dr. Gruentzig kom dog ud for en ulykke og er ikke længere iblandt os.
Han er et af de sjældne tilfælde, hvor vi kan sige, -
- at operationen var en succes, men desværre...
... overlevede lægen ikke.
I de fire årtier siden første operation, er der sket mange ting.
En ny bølge af teknik og videnskabelige gennembrud har...
Jeg går ud og ryger.
... endovaskulær aorta-kirurgi.
Nye behandlinger for hjertesvigt der omfatter stamcelleterapi, -
- remodeling af venstre ventrikel, -
- og voksende brug af mekanisk kredsløbsstøtte.
Bartender fortalte, hvad der var i.
Jeg husker det ikke, men det er forfriskende.
- Vil du have en? - Ellers tak.
Prøv at smage. Jeg har ikke rørt sugerøret.
Han har ikke drukket i tre år.
Højt GGT, og forhøjet transaminaser.
Godt, du ikke drikker.
Jeg siger ikke nej til en cocktail, hvis du byder.
Jeg henter en.
- Vi skal snart afsted. - Det er tidligt.
- Han skal operere i morgen tidligt. - Det er stadig tidligt.
Vi skal operere i morgen.
- Hvordan har ungerne det? - Fint.
Bob er begyndt at spille klaver. Læreren ser ham som talentfuld.
Han skal have et derhjemme, men det har jeg ikke nået endnu.
Jeg renoverer klinikken. Telefonen er rødglødende.
Vores datters menstruation begyndte i sidste uge.
Storartet.
Hun var lidt bange. Du har ikke set hende længe.
Ikke siden koncerten i fjor med skolekoret.
Du og Mary skal komme til middag en dag.
Du bør ikke blive for længe.
Drik ud og tag hjem.
Du skal være på hospitalet om seks timer.
Vi skal afsted nu, skat.
Godnat, Matthew.
- Det var en god aften. - Det synes jeg.
- Har du mange venner? - Ikke ret mange.
Folk kan ikke have mange venner.
Det er svært.
Det vigtigste i livet er gode venner, ikke mange venner.
- Det plejede min far at sige. - Han havde fuldstændig ret.
Det ved jeg godt.
Jeg har en god ven, der spiller basketball i skolen.
Nogle gange spiller vi sammen.
Jeg ser også min mor som en ven
Selvom det lyder mærkeligt, så siden min far døde, -
- har vi været tæt knyttet.
Vi taler om mange ting.
Hun hjælper mig også, så meget hun nu kan.
Jeg hjælper også hende.
Jeg må bede om en tjeneste, men kun hvis du vil.
Du skal ikke føle dig presset.
Men jeg synes, det var en god idé.
Du skal komme hjem til mig en dag.
Så kan du møde min familie.
Jeg tror, I vil komme godt ud af det. Hvad siger du?
- Goddag, du må være Martin. - Det stemmer.
- Og du må være Anna. - Det stemmer.
Blomsterne er til dig.
Din mand sagde, du elskede orkideer, -
- men der var ingen friske, så jeg tog roser med.
- Kan du lide roser? - Tak, Martin. Jeg elsker dem.
Det er rigtig sødt af dig. Kom endelig ind.
Steven venter i gården.
- Det er Bob. - Rart at møde dig.
Her har vi Kim.
- Rart at møde jer. Jeg tog gaver med. - Det er sødt af dig.
En nøglering med en node til Kim, for jeg ved, hun elsker musik.
Og en med en smiley på til Bob.
Hvad siger man så?
Tak.
Hvor yndigt.
Lad os spise.
- Er du sulten, Martin? - Hundesulten.
Hvor længe har du været i koret, Kim?
I to år, siden jeg blev 12 år.
- Kan du lide at synge? - Ja, men har ikke en god stemme.
- Hvor gammel er du? - 16.
- Har du hår under armene? - Ja.
Jeg har lige fået min første menstruation.
Er det okay, at jeg ryger?
- Helst ikke. - Det er okay.
Du kan stå ved vinduet.
Kan du synge noget for os?
Nu?
Ja, hvad som helst.
Nej, ikke lige nu.
- Hun er flov. - Vel er jeg ej.
Jeg har bare ikke lyst.
- Hvornår begyndte du at ryge? - For otte måneder siden.
Jeg var til fest hos en ven.
En pige tilbød mig en cigaret, som jeg tog imod.
Det var dumt. Jeg fortryder det.
Men nu er det for sent. Jeg er afhængig.
Må jeg se dine hår under armene?
Naturligvis.
Du har ikke så meget.
Har du set, hvor meget min far har?
Nej.
Han har tre gange som meget.
Du har en flot krop.
Tak.
Skal vi gå en tur?
Det er en dejlig dag.
Jeg vil hellere bare lytte til musik.
- Er det min eller din MP3-afspiller? - Min.
Den får du ikke lov at miste.
- Hvorfor noget musik hører du? - Alt muligt.
Jeg er mest til metal og punk. Hvad med dig?
Det er værd, at lytte til alle musikgenrer.
Det kommer an på humøret og hvad jeg laver.
Jeg vil gerne gå en tur.
Vi kan tage hunden med.
Jeg vil hellere bare gå os to.
Jeg bliver nervøs med hunde, -
- hvis de nu kommer op at slås med en anden hund.
Tanken om at skulle skille dem ad skræmmer mig.
Er det hjemmelavet limonade?
- Ja. - Fantastisk.
Min mor laver også limonade. Det er bare længe siden.
Jeg må snart spørge hende igen. Jeg elsker det.
Jeg vil gerne møde din mor.
- Vi kan holde limonade-konkurrence. - Det vil hun elske.
Børneværelserne er utrolige. Så store og lyse.
Du må gerne overnatte her.
Du kan få en madras ved siden af Bobs seng.
I kan hænge ud i morgen, indtil jeg kører dig hjem.
Tak, men ellers tak.
Jeg må hjem i aften. Min mor kan ikke være selv.
Det må du selvom.
- Hvor gik I hen? - Bare en tur.
Jeg elsker dette nabolag. Her er stille, rent og smukt.
Hvor bor du, Martin?
I et knap så fint nabolag, i et knap så fint hus.
Oppe nordpå.
En charmerende dreng.
Ja, ikke?
Meget.
Hvordan døde hans far?
I en bilulykke på vejen hjem.
Han ramte en pæl. Døde på stedet.
- Hvor længe har du kendt ham? - I noget tid.
Han var min patient for år tilbage.
- Var du med til begravelsen? - Ja, det var jeg.
Hvorfor var jeg ikke med?
Jeg nævnte det også, men du havde vist travlt.
- Han må gerne komme på besøg igen. - Ja, han gavner Bob.
Næste gang tager jeg dem med på cykeltur.
Du må hellere svare. Det kan være hospitalet.
Hallo?
Hvordan går det?
Jeg har det fint, Martin. Er der noget galt?
Nej, jeg ville bare sige, at jeg hyggede mig i dag.
Det glæder mig.
Jeg ville gengælde tjenesten.
Så jeg inviterer på middag, her hos mig.
Min mor vil gerne se dig.
Hun har ikke set dig i to år, ikke siden hospitalet.
Hun vil lave farsbrød.
Det er meget venligt.
- Det gør vi en dag. - I morgen aften.
Jeg har givet hende besked.
Jeg har bedt om farsbrød og limonade.
Jeg er hjemme 18.30, så skal vi sige kl. 19.30?
- Var du forbi hospitalet i dag? - Nej.
Jeg var i skole og fitness.
- Var du der ikke i dag? - Jo, men jeg havde travlt.
Det var bare mere, om du ikke kunne finde mig.
Jeg tænkte, vi kunne se en film, hvis du har lyst?
- Jeg vil gerne se en film. - Beklager, men jeg skal snart hjem.
Jeg kan ikke være så længe ude.
Jeg fortalte ikke min kone det, så hun bekymrer sig måske.
Du kan ringe til hende.
Hvis du bliver træt, kan vi stoppe filmen -
- og tage hjem, så ser vi resten næste gang, du kommer.
Det er min yndlingsfilm. Det var også min fars.
- Dagens specialitet er blåbærvafler. - Hvorfor fortæller du mig det?
Du skal tro på mig.
Du er ikke Gud. Jeg har gået 12 år i en katolsk skole.
- Jeg kan komme tilbage... - Hvordan ved du, jeg ikke er Gud?
Jeg hopper i seng.
Beklager, at jeg ikke kan se resten.
- Godnat. - Godnat, Martin.
Skovmurmeldyret, der ifølge myten kan forudsige et tidligt forår.
Så vi må spørge os selv...
Har du været gift længe?
16 år.
- Du har dejlige hænder. - Tak.
De fleste læger har smukke hænder.
- Så hvide, bløde og rene. - Virkelig?
Jeg husker dine hænder, fra da jeg besøgte min mand på hospitalet.
Jeg fortalte ham om dine hænder, og han var enig.
"Du har ret", sagde han.
"Han har smukke hænder".
Mange tak.
- Husker du mig fra dengang? - Naturligvis.
Jeg var kraftigere dengang, og mit hår var brunt.
Jeg blev træt af det. Farvede det for en måned siden.
Foretrækker du mig med brunt hår, som dengang?
- Det er pænere nu. - Jeg er enig.
Vil du have dessert? Jeg har lavet karameltærte.
- Ellers tak. - Måske senere så.
Du spiste også meget.
Må jeg se nærmere på dine hænder?
Bare rolig, han sover.
- Han ønsker også dette. - Jeg må gå.
Det var ikke meningen, at det skulle blive akavet.
Men du må ikke gå, før du har smagt tærten.
- Jeg henter et stykke nu. - Jeg er nødt til at gå nu.
Godnat.
Godmorgen.
- Hvorfor er du ikke i skole? - Mit hjerte gør ondt.
- Hvad mener du? - Jeg har smerter.
Min brystkasse gør ondt.
Mit hjerte. Jeg er bekymret.
Det er der ingen grund til.
Jeg er bekymret, fordi det er arveligt.
- Du er for ung til at bekymre dig. - Det sagde du om min far.
Han røg ikke.
Han spiste altid sundt.
Han svømmede næsten dagligt.
Han skulle have overlevet operationen, men han døde.
Jeg ryger. Begyndte for nyligt.
Det gør ondt her.
Jeg sov næsten ikke i nat.
Min mor var så bekymret, at jeg sov hos hende.
Hvordan sidder de fast, hvis jeg havde hår overalt?
Så barberer vi håret væk.
Hvor lang tid går der, før at håret gror ud igen?
Det ved jeg ikke. En måneds tid vel.
Din søn fortalte mig, at du har meget hår under armene.
Tre gange mere end mig, og du har hår på ryggen og maven.
Jeg har mere hår, fordi jeg er ældre end dig.
Men du får også mere hår.
Det afhænger af hormonerne.
Kan du vise mig det?
Kan du tage blusen af?
Så er du sød.
Du har mere hår end mig, men ikke tre gange så meget.
Min mor og jeg vil gerne invitere dig på middag i aften.
Så kan vi se resten af filmen.
Kl. 20?
Det er meget sødt, men jeg kan ikke i aften.
- Jeg skal være hjemme. - Kan du ikke bare i et par timer?
Desværre. En anden gang.
Min mor bliver sur.
Må jeg fortælle en hemmelighed? Du må ikke sladre.
Jeg tror, hun er vild med dig. Hun er tiltrukket af dig.
Hun siger, det ikke passer, men jeg er ret sikker.
Ærlig talt, så passer I godt sammen.
I vil være et godt par.
Hun har en lækker krop. Du har selv set den.
Hun har tabt sig meget, og har en pæn figur.
Din mor er meget smuk, men vi vil aldrig finde sammen.
Jeg er gift.
Jeg elsker min kone og børn. Vi er lykkelige sammen.
Og hvad angår dig, så fejler du ingenting.
Men du bør stoppe med at ryge.
Lover du det?
Så der er intet galt med mig?
Du er sund og rask.
Du skal gå nu. Jeg har stuegang.
Brug ikke den kniv.
Brug den her. Den er meget skarpere.
- Værsgo, doktor. - Tak, sygeplejerske.
- Husk kindkødet. Det er det bedste. - Det gør jeg.
Hvor er du?
Jeg har ringet 100 gange, har du ikke set det?
Jeg er her.
Hvad mener du med, at du ikke kan?
Jeg har æbletærte til dig.
Du skal komme. Jeg har ventet i en halv time.
Bare i et lille stykke tid.
Jeg kan også finde dig.
Er du ved hospitalet?
Jeg kan tage æbletærten med.
Hvad er så vigtigt?
Er det en operation? Er du ved hospitalet?
Jeg elsker lyden, når de steges.
Hvor var du?
Jeg skulle lige ringe.
Fisken er snart klar. Find tallerknerne.
Jeg henter dem. Jeg skal alligevel vaske hænder.
Tak, skat.
- Skal du have hjælp? - Nej, det er okay.
Jeg så din datters skolekammerat i går.
- Martin? - Ja, lige præcis.
Jeg kunne ikke huske navnet.
- Hvor så du ham? - Ved hospitalet.
Han rendte rundt ved din bil, som om han ventede på dig.
Jeg prøvede at hilse, men han undgik mig.
Umuligt.
- Det kan ikke have været ham. - Det lignede ham meget.
Tag mit stykke af grillen. Det må ikke få for meget.
- Hej, far. - Hej, skat. Hvor har du været?
Til kor.
- Har du spist. - Ja, tidligere.
Du behøver ikke lufte hunden. Det har jeg gjort.
Okay.
Hvem du, hvem jeg så i dag?
- Hvem? - Martin.
- Martin hvem,? - Drengen, der besøgte os forleden.
Sønnen af din eks-patient.
Han kørte mig tilbage fra kor på sin vens motorcykel.
Han er ret sjov. Vi grinte, så jeg er helt øm i maven.
Ja, det er han.
- Du må ikke køre uden hjelm. - Jeg fik hans.
Hvorfor inviterede du ham ikke ind?
Han havde travlt. Han måtte hjem.
- Hvor er mor? - I bad.
Mangler du noget?
- Jeg hopper i seng. - Godnat, skat.
- Vækkede du Bob? - Ja.
Han kan godt lide at ligge i sengen lad ham bare være.
- Vil du have appelsinjuice? - Han kommer for sent.
Skolebussen kommer snart.
Robert, har du set klokken? Kom i gang.
Jeg kan ikke...
Du har 10 minutter til at få tøj på og spise morgenmad.
Vi kører dig ikke i skole.
- Jeg kan ikke rejse mig. - Hold op med dit fis.
Far... mine ben er følelsesløse.
Jeg kan ikke bevæge dem.
Jeg kan ikke rejse mig op.
Ved du, hvor du er lige nu?
- Hospitalet. Neurologisk afdeling. - Præcis.
Hvilken dag har vi?
- Torsdag. - Præcis.
Jeg bruger denne pind, -
- til at røre dine fødder med, du skal fortælle...
Kan du mærke det?
Ja.
Nu skal du sidde dig op og kigge på mig.
Godt. Ud med tungen.
- Hvad skete der? - Alt er fint.
Larry undersøgte ham. Der er intet.
Tag I bare hjem. Vi tales ved i aften.
Jeg kommer ikke sent hjem. Har ikke meget i dag.
Måske bør han scannes.
Det er der ingen grund til.
Han blev bare bange.
Han fejler ingenting. Er det ikke sandt?
Jo...
Der er nok en prøve i skolen, han ikke har forberedt sig på.
Han vil tilbringe dagen på hospitalet med Larry og os.
Kom så.
Far?
- Vil du ikke vise os en operationsstue? - En anden gang.
Jeg har snart en operation. Vi ses i aften.
Kan vi få hjælp?
Han har brug for hjælp.
Scanningerne viser ingenting.
Blodprøverne var fine.
Kardiogram og røntgen viser intet.
Har han været under stress? Prøver i skolen?
- Ja. - Han er ikke stresset.
Han har det fint, han er bekymret af natur.
Vi beholder ham indtil i morgen.
- Hvad med en PET-scan? - Det er der ikke behov for.
Hvad siger du, Larry? I morgen kan han nok gå hjem.
Det er ikke nødvendigt.
Lad os se tingene an i morgen.
Der er intet at bekymre sig om.
Du kan tage hjem, så holder jeg øje med ham i morgen.
Anna, godt at se dig.
- Selv under disse omstændigheder. - I lige måde, Larry.
- Godnat. - Farvel, Larry.
Tak for alt.
Skal de aflyse dine operationer i morgen?
Nej, stop nu.
Det er ikke nødvendigt, Matthew.
Jeg kommer i morgen, så tager jeg de donuts med, han elsker.
Det vil glæde ham.
- Hvor var du? - Ovre ved Claire.
- Sover far? - Ja.
- Hvordan har Bob det? - Han har det fint.
De har beholdt ham, for en sikkerheds skyld.
- Hvordan har du det? - Fint. Hvad mener du?
Er du træt?
Jeg har det fint.
- Jeg er bare en smule træt. - Okay.
Vi ses i morgen.
Mens Bob er på hospitalet, skal du vande planterne.
- Var han på toilet? - Ikke for en time siden.
Skulle han ikke tisse, eller kunne han ikke rejse sig op?
Han sov, jeg ville ikke vække ham.
Godmorgen, doktor. Frk. Murphy.
Jeg ville se Bob. Kim fortalte mig det.
Hej, Martin. Det var sødt af dig.
Kom din ven Martin?
Nu skal I få fred med ham.
Jeg skal afsted, men kigger ind en anden gang.
Jeg tilbød at hjælpe ham på toilet, men han ville ikke.
Han tissede i sengen.
Jeg tog limonade med fra min mor.
I burde smage. Lad mig vide, hvad I synes.
Mange tak.
- Ved du, hvad jeg har her? - Hvad?
Kaneldonuts.
Kom op til cafeteriaet, så snart du kan.
Jeg har ikke tid i dag. Vi tales ved en anden gang.
Nej, i dag. Cafeteriaet.
Brænd mig ikke af, som sidste gang.
Jeg har en gave til dig.
Du har givet mig så meget, men intet fået retur.
Det var ubehøvlet af mig.
Luk øjnene.
Kom nu, luk dem.
En schweizerkniv. Åh nej, nu ødelagde jeg overraskelsen. Undskyld.
- Mange tak, Martin. - Det var dumt.
Nu skal jeg ned igen.
Okay.
Jeg vil ikke holde på dig længere, selvom du har undgået mig.
Der er noget, jeg er ked af, Bob.
- Det er nok ikke alvorligt. - Det er det.
Det kritiske øjeblik, vi begge vidste ville komme.
Det er nu.
- Du ved, hvad jeg mener. - Nej, jeg gør ikke.
Jeg har ikke tid til dette, Martin.
Jeg forklarer det hurtigt, så du ikke skal vente.
Som du dræbte en fra min familie, skal du dræbe en fra din for status quo.
Du bestemmer hvem.
Men gør du det ikke, bliver alle syge og dør.
Bob, Kim og din kone vil dø. De vil blive syge og dø.
Først lammelse, derefter udsultning.
Blødning fra øjnene, til sidst døden.
Bare rolig, du bliver ikke syg. Du skal tage det med ro.
Jeg sagde det, så hurtigt jeg kunne.
Jeg håber ikke, jeg har holdt dig hen for længe.
En ting mere. Jeg skal nok skynde mig.
Du har kun et par dage til at vælge.
Når fase tre begynder... Husker du faserne?
Blødning fra øjnene er fase tre.
Når de begynder at bløde, dør de inden for et par timer.
Jeg har ikke mere at sige.
Medmindre du har spørgsmål?
- Har han spist? - Nej, han er ikke sulten.
- Hvad mener du med det? - At han ikke er sulten.
Kom, spis en donut.
- Jeg vil ikke have den, far. - Jo, du vil.
Du er bange for at din mor og jeg siger nej.
Spis den. Du har fået lov.
- Er det ikke okay, Anna? - Jo, selvfølgelig.
Du hørte din mor.
Bob?
Han vil ikke have den. Han spiser den senere.
Sådan. Spis den så.
Lad ham være.
Han skal spise den nu. Hans krop sulter.
Det er derfor, han kravler rundt på alle fire.
Han skal spise dem alle. Han får fem minutter.
Det betyder, at på bussen er der vindere og tabere.
Men det lyder som om, -
- at på bussen er der 20 hjerter og 20 numser.
Det er sjovt.
- Har du menstruation? - Nej.
Hvis du er sulten, kan vi bestille noget.
Mine forældre lagde penge til mig.
Jeg er ikke sulten.
Du er den smukkeste pige, jeg har mødt.
Jeg må gå, beklager.
Hvorfor? Bliv lidt længere.
- Vi kan høre musik. - Desværre, det er sent.
- Er du sur, på grund af min far? - Jeg er ikke sur på dig.
Det troede jeg, at du forstod.
Jeg er ikke sur på ham, jeg har ondt af ham.
Jeg skal gå, fordi klokken er mange. Det er såre simpelt.
Jeg troede, du forstod.
Undskyld, Martin. Jeg elsker dig så højt.
Han stoppede med at spise i dag.
Han nægter at spise.
Vi må tage nogle prøver igen.
Tag en dyb indånding. Hold vejret et par sekunder.
- Jeg kan intet se. - Okay, træk vejret.
Prøverne er taget for nyligt, de vil ikke vise noget.
For at være ærlig, så tror jeg -
- at det er en psykosomatisk lidelse.
- Jeg er enig med Anna. - Hvad mener du?
Burde vi ikke kunne udelukke alle muligheder, -
- før vi antager en psykosomatisk lidelse?
Vi har allerede udelukket alt andet.
Med psykologisk støtte og psykiatrisk behandling, vil han klare sig.
- Han vil gå og spise igen. - Selvfølgelig.
Anna, hvis Bob var nærsynet eller havde grå stær, -
- ville jeg mene din mening var noget værd.
Men heldigvis er Bobs øjne perfekte.
Havde han brug for briller, var du den første jeg tog til.
Men han kan ikke spise og er lammet i begge ben, -
- så jeg vil ikke høre din mening.
Kom så, Bob. Op og stå.
Klar? Så går vi.
Bob?
- Skal vi lege en leg? - Hvilken?
Jeg fortæller en hemmelighed og bagefter fortæller du en.
Den der fortæller den bedste vinder.
Da jeg var på din alder, begyndte jeg at onanere.
Jeg var kun lige begyndt at ejakulere. Det var blot en dråbe.
Jeg troede, det var forkert, da jeg hørte historier i skolen.
En dag, da min far havde drukket, -
- og han sov inde i soveværelset, -
- tog jeg fat i hans penis og rykkede i den, til den kom.
Der var sperm over alt.
Jeg blev bange og løb min vej.
Det har jeg aldrig sagt til nogen før.
Nu er det din tur.
Jeg ved det ikke. Jeg har ingen.
Umuligt. Det har man altid.
Nej, det har jeg ikke.
Hvis det er skuespil, bliver du ikke straffet, -
- heller ikke af din mor.
- Vi bliver ikke sure. - Det er ikke skuespil.
Hvis det er, og du ikke stopper, er der ingen fjernsyn i to måneder.
Jeg klipper dit hår af, og får dig til at æde det.
Jeg mener det. Jeg tvinger dig til at æde dit hår.
Det er ikke skuespil.
- Jeg har en ren skjorte med. - Tak.
Har du noget at fortælle?
Er du sulten? Skal jeg hente noget mad?
Ellers tak.
Måske har du ret. Det kan være psykologisk.
Det hele skal nok gå. Stol på mig.
Vi er sammen om dette.
Lad os få noget mad og frisk luft, og tage op til den lille.
Jeg vil ikke have frugt, far.
Bare en bid. For min skyld.
- Jeg kan ikke. - Okay.
Åbn døren!
Jeg ved, du er derinde!
Åbn! Eller jeg smadrer døren!
Martin!
Åbn døren! Eller jeg smadrer den, -
- og knepper dig og din mor, ligesom du ønskede!
Hvis der sker mine børn og kone noget, dør du i fængslet!
Ved du det? Du dør i fængslet!
- Hvor gammel var hans far, da han døde? - 46 år.
- Havde du drukket den dag? - Han fik et slagtilfælde.
Jeg spurgte, om du havde drukket.
Hvor længe har du set knægten?
Omkring seks måneder.
- Hvor mødtes I? - Betyder det noget?
- Hvor mødte du ham? - På et spisested og kørte ned til søen.
Han har psykiske problemer.
Han kunne være underlig, men nu er han direkte farlig.
Vi må passe på.
Vi må kontakte politiet.
Vi går ikke til politiet. Vi fortæller ingen om dette.
Havde du drukket, da du opererede hans far?
Kun meget lidt. Havde ingen betydning.
En kirurg slår aldrig ihjel. Det kan kun anæstesilægen.
Matthew har været skyld i dødsfald, men ikke mig.
Bob virkede til at have det bedre i dag.
Han var i bedre humør, og mindre bleg.
Hvorfor sagde du ikke, at du mødtes med ham?
Først mødtes vi ikke ret tit.
Det er først for nyligt vi mødtes jævnligt.
Jeg ville fortælle det.
Jeg havde ondt af ham. Jeg gav ham penge.
Hans mor er arbejdsløs.
Mor, hvornår må vi komme hjem?
I morgen eller overmorgen, når lægerne siger god for det.
Men I er også læger.
- Sig, vi kan komme hjem. - Det skal vi nok.
- Kom Martin forbi, da jeg sov? - Nej.
Vil du vende mig?
- Er far her? - Nej, han kommer snart.
- Skal jeg hente noget juice? - Nej. Bliv her.
Godmorgen. Hvordan går det?
Kommer du ikke forbi?
Okay. Det er bare min mor.
Min far kommer snart.
Er du her?
Det kan jeg ikke. Kommer du herop?
Tror du, det er muligt?
Lad os se.
Ja, jeg stod op.
Kan du se mig? Tak.
Jeg står i vinduet. Kan du se mig?
Jeg kan ikke se dig.
Jeg vinker til dig.
Mor? Jeg vil stå op ligesom Kim.
- Hvorfor kan hun, men jeg kan ikke? - Det kan du snart, søde.
Kim er ældre end dig. Snart er du også stærk nok til det.
Jeg hopper i sengen igen. Ja, også mig.
Farvel.
Mor, jeg går hen til vinduet.
Nej.
- Hvem talte du med? - Martin.
Jeg skulle hilse.
- Du må ikke tale med ham igen. - Hvorfor ikke?
Fordi jeg siger det.
- Hørte du, hvad jeg sagde? - Fuck dig.
- Hvad sagde du? - Jeg sagde ikke noget.
Jo, hvad sagde du?
Lad være, det gør ondt. Jeg sagde ingenting.
Jeg er ikke som din far.
Hvis du vil dette, så tager jeg din telefon med det samme.
Så lærer du, ikke at være uhøflig.
- Giv mig min telefon. - Glem det.
Vær ikke bange, mor. Bliv ikke hysterisk.
Så tragisk er det ikke.
Nogle gange gør kroppen ondt, af ikke at bevæge sig.
Det er det eneste.
Det vigtige er, at have alt du skal bruge indenfor rækkevidde.
Det er det eneste. Det får du at se.
Du vil heller ikke kunne bevæge dig.
Men du vænner dig til det.
- Jeg så det ske. - Det var et tilfælde.
Hvordan? Hvorfor har ingen af dem kunne gå før nu?
- Hør lige dig selv. - Jeg så det.
Det betyder, der er fremgang. Kim får det bedre.
Tag hjem og få hvilet.
- De får det ikke bedre, kun værre. - Vi har møde med bestyrelsen i dag.
Larry og jeg har inviteret specialister, -
- fra Presbyterian University Hospital i Columbia.
De er fløjet fra New York. Jeg fortæller dem om sagen.
En af dem er Dr. Farrington, måske har du hørt om ham?
Han er den bedste, når det handler om lammelser.
Goddag.
Mange tak.
Jeg vil gerne tale med dig.
- Det tager ikke lang tid. - Selvfølgelig.
Jeg har kun 10 minutter, så skal jeg til time.
Min mand fortalte om dig og din far.
Jaså? Fortalte han om min mor?
- Nej. - Beklager.
Måske er det ikke mig, der skal fortælle dette...
... siden din mand dræbte min far, har han flirtet med min mor.
Konstant flirteri.
Hun har også følelser for ham.
Hun synes, han har dejlige hænder.
Sandheden er, at han har smukke hænder.
Alle læger har rene, smukke hænder.
Jeg sagde til hende, at det var fint med mig.
Han virker som en flink fyr.
Jeg vil ikke stå i vejen, -
- for at hun kan få sit liv tilbage.
Om et par år er jeg væk herfra.
Hvis min mand har begået en fejl eller forsømt noget...
Hvis han var skyld i dette, hvorfor skal jeg betale prisen?
Eller at mine børn skal betale prisen?
Kort efter min far døde, fortalte nogen mig -
- at jeg spiser spaghetti på samme måde som ham.
De sagde, det havde gjort ekstraordinært indtryk...
... på dem.
"Se, knægten spiser spaghetti, på samme måde som hans far."
"Han stikker gaflen i, og kører rundt og rundt...
... og så kommer han det i munden."
Dengang, troede jeg, at vi var de eneste, der spiste sådan.
Senere fandt jeg ud af, at alle spiser spaghetti sådan.
På nøjagtig samme måde.
Det gjorde mig ked af det.
Meget ked af det.
Måske endda mere ked af det, end de fortalte, han var død.
Min far.
Jeg ved ikke, om det der sker er fair, -
- men det er det eneste, jeg synes er tæt på retfærdighed.
Jeg må ikke komme for sent til time.
Hav en god dag.
Jeg ser ingen grund til, at børnene bliver på hospitalet.
Synes du, at du har gjort alt hvad du kunne?
Ja, det synes jeg, Steven.
Hvis jeg styrede hospitalet, ville jeg se det som en fiasko.
Jeg ville ikke kunne sove om natten.
- Godnat, Anna. - Godnat, Ed.
Vi udskriver dem i morgen, så kan de komme hjem.
Var du anæstesilæge for Jonathan Lang?
- Tak. Vil du have? - Ellers tak.
- Hvem er Jonathan Lang? - Mand, 46 år.
Stevens patient, der døde på operationsbordet.
Der har været så mange patienter og operationer.
Jeg husker han desværre ikke.
Kan du finde hans journal og vise mig den?
Jeg vil se hans sygehistorie og dødsårsag.
Det er ikke muligt, Anna.
Jeg må ikke dele journaler fra hospitalet.
Hvad skal du bruge den til?
Jeg beder dig.
Jeg kan ikke give dig journalen, men jeg kan fortælle dig om sagen.
Jeg husker ham nu.
Men hvad får jeg for det?
Det du ikke fik, da vi spiste frokost hos dig.
Hvornår?
Nu.
- Havde Steven drukket? - Ja.
- Var det hans skyld? - Ja.
Det var ikke min, det er sikkert.
En anæstesilæge kan ikke få skylden, for hvordan en operation går.
Kirurgen er altid ansvarlig.
Han fik to drinks den morgen, inden vi forberedte os.
Heldigvis, var jeg den eneste, der vidste det.
Men dengang var det ikke unormalt.
Det ved du.
Tak.
Kødet er lækkert.
Du havde ret. Børnene har det bedre her.
Jeg overvejer, at tage dem med en tur i strandhuset.
Lidt frisk luft vil gøre os alle godt.
Jeg har sådan lyst til kartoffelmos.
Laver du ikke det i morgen?
Du har smukke hænder. Det har jeg ikke set før.
Alle har sagt det for nyligt. Nu ser jeg det. Flotte og rene.
Men de er livløse.
Nogle gange er du en inkompetent mand, der gang på gang, -
- siger dumme ting; "Lad os scanne".
"Lad os tage brune sokker på, kartoffelmos... strandhuset."
Undskyld?
Vores børn er ved at dø, men jeg kan da godt lave kartoffelmos.
- Tal ikke sådan til mig. - Så flyt hen til Martin mor.
Du ønskede børnene kom hjem, og det gjorde de.
- Hvad skal jeg ellers gøre? - Stoppe det her. Kan du det?
Du ved vel, at alt dette er på grund af dig.
Hvad foreslår du?
Nej, jeg ved det.
Der er en måde at stoppe alt dette.
Vi skal bare finde en krokodilletand, -
- dueblod og hår fra en jomfru, der skal brændes før solnedgang.
Har vi nogle tænder liggende?
Tænder? Hår? Her er ingenting.
Her er der heller intet.
Lad mig se her.
Heller intet i kassen. Hvor er de?
De lå her tidligere.
Hvem har flyttet tingene?
Du har vel ingen hår?
Nå nej, du har intet tilbage.
Vi har intet af det, vi skal bruge.
Vi bør ikke skændes. Det er dumt at gøre alting værre.
Hvis han sagde sandheden, ville du så ikke være syg?
Ville du ikke være lammet? Hvordan forklarer du det?
Du har ret. Lad os vente, til vi alle er døde, -
- og se hvad du kan gøre. Der er intet at bekymre sig over.
Du skal hente mere sondemad i morgen. Vi er næsten løbet tør.
Godmorgen.
- Godmorgen. - Fik du sovet?
- Hvad er klokken? - Lidt over otte.
Kom med mig.
Du husker Martin, ikke sandt?
Han kom forbi for at lege, men ungerne er jo syge.
Så han må vente, indtil de får det bedre.
Anne, gider du lave noget limonade til ham?
Jeg holder ham med selskab.
Så er du sød.
Lad mig gå. Min mor bliver bekymret.
Tror du, din mor er stolt af dig?
Er hun mon glad for, at hendes søn er en morder?
Morder?
Ingen grund til at bruge et så dramatisk, gammeldags ord.
Men hvis du insisterer...
Men morderen, i både min far og jeres tilfælde, er ikke mig.
- Hold mund. - Du spilder tiden.
- Du har ikke meget tid tilbage. - Jeg sagde hold mund.
Steven, det bliver bedre, når det er gjort.
En helt ny start. Forstår du det ikke?
Nogle gange tror jeg, at du er naiv, -
- men du er forsker, så du kan ikke være en idiot.
Men havde jeg lige mødt dig, ville jeg tvivle på din dømmekraft.
Jeg vil bare vise dig et eksempel, ikke andet.
Et lille eksempel, for at vise, hvad jeg mener.
Skal jeg undskylde?
Nej.
Skal jeg kærtegne dit sår?
Det vil nok gøre endnu mere ondt, med et åbent sår.
Der er kun en måde, at vi begge får det bedre på.
Forstår du det? Det er metaforisk.
Mit eksempel er et metafor.
Det er symbolsk...
Luk døren, Anna.
Nu finder du ud af, hvordan det er at dø, Martin.
Når din hjerne bliver skudt ud.
- Du må ikke skyde ham. - Og hvad så?
- Skyde mig? Og hvad så? - Jeg begraver dig i haven.
- Du vil rådne væk. - Du vil ikke kunne forklare det.
Du vil ikke forstå, hvordan det kunne ske.
Du vil sige "Jeg dræbte kun en, hvordan kan fire være døde?"
Så hvis du vil grave et hul, så lav det stort.
Steven.
Han dræbte ham ikke.
- Hvordan ved du det? - Det gør jeg bare.
Han tog det rigtige valg.
Ellers ville han have dræbt fire, med bare et skud.
Ville det ikke være tragisk?
Jeg vil bo sammen med Martin.
Du skal vide, jeg er ked af det, Bob.
Jeg elsker dig virkelig. Det gør vi alle.
Også far.
Han står i en svær situation og har ikke mange muligheder.
Det er ikke fordi, han ikke elsker dig.
De købte et klaver til mig.
Mor sagde, det kommer næste måned.
De sagde det ikke, så du ikke blev bange.
Bob, der skete noget skrækkeligt i går.
Jeg mistede dem MP3-afspiller, jeg fik af Martin.
Jeg aner ikke, hvad der er galt med mig.
Jeg har mistet to MP3-afspillere på bare 10 dage.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
Må jeg få din MP3-afspiller, når du er død?
Så er du sød.
Far. Se.
Jeg klippede mit hår, som du ønskede.
Dygtig dreng. Det var flot.
Undskyld, at jeg ikke lyttede til dig og blev klippet.
Jeg aner ikke, hvad jeg tænkte på.
Jeg ville svede og skulle rede det hele tiden.
Det var et besvær.
Jeg skulle have lyttet, og klippet det noget før.
- Jeg vander planterne nu. - Nej, søde.
Jeg gjorde det i morges. Du kan gøre det i morgen.
Far, jeg har tænkt over det, -
- og besluttet, jeg vil være en hjertekirurg.
Ikke en øjenlæge.
Jeg løj over for mor, for ikke at gøre hendes ked af det.
Jeg foretrækker det, du laver.
Det er mere interessant og udfordrende.
Drengen er god til matematik og fysik.
Kim derimod, udover hendes musikalske talent, -
- er god til litteratur og historie, hvor Bob er knap så stærk.
Hun skrev et strålende essay om Ifigenias tragedie, -
- som hun læste højt i klassen. Hun fik et 12 tal.
Hvordan er deres opførsel?
De er begge lidt rastløse.
Jeg har fået klager, over nogle små forseelser.
Men de har aldrig været uhøflige.
Hvis der havde været noget, havde vi fortalt det.
Kan du lide en af dem bedre...
... hvis du skulle vælge mellem dem?
Hvem er den bedste?
Det er et svært spørgsmål.
Jeg tror ikke, jeg kan svare på det.
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Tak, fordi du kom med dem.
Jeg ville gerne se dem.
Jeg ville gerne se jer.
Hej, Bob.
Hej, Kim.
Bob, kommer du ikke over og giver mig et kram?
- Bob? - Nej?
Jeg forstår. Det gør ikke spor.
Du er en mand.
Manden i huset, nu din far ikke er hjemme.
Gå bare tilbage i seng.
I skal ikke tænke på mig.
Bare tag dem med op.
Anna, hvis du vil gøre noget, så skynd dig.
Drengen er ved at dø.
Det mest logiske, trods det er hårdt, er at dræbe et barn.
Fordi vi kan få et nyt barn. Vi kan begge stadig.
Hvis du ikke kan, kan vi prøve kunstig befrugtning.
Jeg er ked af det i aftes.
Jeg aner ikke, hvad jeg tænkte på.
Jeg tænker kun på mig selv.
Det var forkert af mig.
Jeg var bange.
Det skulle jeg ikke have været.
Lad mig ofre mig for dig. Dræb mig her, så du er sikker, -
- hvis nu skæbnen vil noget andet.
Dræb mig. Lad mig redde min mor og min elskede bror.
Mor, sig det til ham. Kom nu, far.
Jeg vil gøre alt for dig, sågar dø. Lad mig bevise det.
De sover alle sammen. Ingen opdager, hvis vi går.
Du skal bare hjælpe mig med at gå igen.
Mine ben gør ondt, og jeg føler mig svag.
Men det er okay. Det betyder ikke noget.
Jeg vidste, dette ville stoppe og du ville komme.
Vi kan tage din vens motorcykel og stikke af sammen.
Men du skal gøre mig rask først.
Jeg slipper dig fri, hvis du gør mig rask, og vi stikker af sammen.
Okay?
Det virker ikke. Du må prøve noget mere.
Kim er ikke i sin seng.
Du skal prøve hårdere.
Er du døv?
Martin, prøv hårdere.
- Hvor er hun? - Hun er væk.
Hvad har du gjort ved hende?
Jeg elsker dig så højt. Glem ikke det.
Du gav mig liv, og kun du kan tage det fra mig.
Det giver god mening.
Du er min Herre, jeg lever kun for at adlyde dig.
Jeg elsker dig så højt. Husk det, når jeg ligger i graven, -
- hvor jeg ikke kan sige, at jeg elsker dig.
Jeg elsker jer over alt. Du og min bror.
- Hvor har du været? - På hospitalet.
Jeg har hentet sondemad.
Har du tjekket ham? Gav du ham beroligende?
Jeg lod ham gå.
- Hvad siger du? - Jeg lod ham gå.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor lod du ham gå?
Svar mig! Er du dum?
Det gør ingen forskel, Steven.
Det løser ingenting, det ved vi begge.
Mor? Husker du den dag, jeg var uhøflig over for dig på hospitalet?
- Ja. - Sagde du det til far?
Ja, selvfølgelig gjorde jeg det.
Jeg mente det ikke. Måske var det på grund af medicinen.
Kim, er du sød at være stille?
Gør dine ben ondt? Følelsesløse?
Gør din ryg ondt? Er det begyndt?
Far! Bob er ved at dø!
Far, hvem er din bedste ven?
Det aner jeg ikke.
Jeg har tre.
- To drenge og en pige i klassen. - Det er godt, Bob.
Det er godt med mange venner.
Bobs øjne bløder.
Kom ned i stuen.
- Nu? - Ja, nu.
Hvor er børnene, Steven?
De er der allerede.
Jeg tager den sorte kjole på, du godt kan lide.
Du kan klæde dig, som du vil, men skynd dig.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org